Tidligere på Bates Motel...
Jeg erklærer dere for rette ektefolk å være.
Jeg har giftet meg.
Hvem er den heldige?
Norma Bates.
Hvorfor har du aldri nevnt henne?
Det er mange ting vi ikke nevner.
Jeg heter Julian.
- Hvorfor er du her? - Jeg la meg inn frivillig.
Jeg greier ikke tenke på annet enn Norman nå.
Enn om han sier noe galt?
Noen ganger kan det være at en tror noen trenger hjelp -
- når det er en selv som trenger hjelp.
Noen ganger, ja.
- Jeg vil bare at du skal tilgi meg. - Jeg tilgir deg ikke.
Og jeg har aldri vært så skuffet over noen.
Han har aldri vært sånn, aldri.
Han kommer seg over det.
Er du sikker?
Jeg er sikker på at jeg vil dette nå.
Jeg har grunn til å tro at min mor er gal -
- og at hun dreper folk.
Du vet du ikke drepte meg.
Hun løy. Hun er gal.
- Hun drepte dem alle. - Norman!
Du bør nok ikke si til noen at du var her.
God morgen.
Jeg heter Oliver.
Jeg skal gi deg medisiner. Hvordan gikk det i natt?
Hva tror du?
Låst inne som en fange.
Her.
Jeg trenger å ringe, en privat samtale.
Private samtaler fins ikke. Personellet overvåker alltid.
Du må ta dette.
Glem det, og nei, jeg trenger ikke dette.
Hvis du nekter medisinering, kan du ikke forlate rommet -
- før du snakker med en medarbeider.
Er det sånn du vil tilbringe morgenen?
Nei. Beklager. Greit.
Greit.
Takk.
Hei.
- Skjer'a? - Har ikke tid i dag.
Hei, kom hit.
Fins det noen måte jeg kan ta en privat telefon her?
Du er litt for grønn til å bryte reglene.
Men du er ikke den første.
Kom med meg. Jeg skal ordne det.
Kom igjen.
Hold vakt.
Smørkniv.
For nattpersonellet.
Ingen kommer til å bry oss. Tast ni for å ringe ut.
Hallo?
Det er meg.
Norman?
Hei. Hvordan går det?
Bra.
Hør her, mye har skjedd, og jeg har ikke mye tid til snakke, -
- så du må bare høre på meg.
Ja, jeg hører.
Mor er i vanskeligheter.
Jeg er ute herfra i dag, -
- men du må være der for henne fordi...
Fordi politiet kan komme til å...
Komme til huset for å prate med henne.
Hvorfor det?
Fordi sannheten skal komme ut nå, -
- om mange ting.
Hvilken sannhet? Norman, er det bra med deg?
Ja, det er bra med meg. Dette handler ikke om meg, ok?
Det handler om prisen vi alle betaler for å ha hemmeligheter.
Hør her, ro deg ned, ok? Du må roe deg.
Hva er... Er legen din der?
Det handler ikke om meg. Hva er det med dere alle?
Ok, Norman.
Jeg skal være der for henne. Dette går bra.
Nei, det gjør det ikke. Det går ikke bra. Alt går til helvete.
Hva heter legen din? Kan jeg ringe ham?
Nei.
Vet du hva? Jeg er bare lei meg.
Jeg... Alt er bra.
Glem det.
Ok. Greit, ha det.
Vil du jeg skal få deg ut herfra?
Jeg kan det. Jeg har undersøkt.
Nei, takk.
Verden har blitt gal, men ikke jeg.
Jeg kommer ut herfra i dag.
- Hei. - God morgen.
- Jeg har laget frokost. - Takk.
Så, bare sett deg ned og nyt den.
Her har du kaffe.
Jeg må løpe noen ærend.
Kom hit.
Jeg er ikke lei for det som skjedde.
Ok. Ikke jeg heller.
Jeg kan ikke gjøre dette.
- Det er for mye. - Greit.
Men sett deg og spis, maten smaker ikke hvis den blir kald.
Ok?
Her.
- Det ser godt ut. - Bra.
Det er mye.
Du er en stor mann.
Jeg mener, stor og høy, ikke...
Vel, jeg ville bare ikke at du skulle gå sulten.
Jeg tror vi må ha en felles bankkonto.
Ser mer ekte ut.
Ok. Ja.
Vi må få det til å se ekte ut.
Ja. Jeg skal gå innom banken.
Fint.
Det er kanskje lurt at vi går sammen -
- på den vintergreia i kveld.
Hvilken vintergreie?
I sentrum, med lysene og sånn.
Vinterfestivalen.
Vil du gå sammen med meg?
Det er et bra, offentlig sted å...
Klart. Det vil jeg gjerne, men jeg har ikke besøkt Emma ennå.
Det er en lang kjøretur og jeg hadde tenkt å gjøre det i dag, -
- og kommer antakeligvis ikke tilbake i tide.
Greit. Ikke noe problem.
Hvordan er det med Emma?
Det går veldig bra, sa Dylan.
Hun er av oksygenet.
Vent, Dylan?
Ja, han har vært der nede med henne hele tiden.
Er de sammen?
Ser sånn ut.
Ja.
Rart hvordan folk ikke er sammen, og så, plutselig, er de det.
Jeg skal gå og kle på meg, for det er langt til Portland, -
- men ha en flott dag på jobben.
Hei.
- Du er ny. Jeg er Dickie. - Vi har allerede hilst.
- Jeg tror ikke det. - Jo da.
I går og i dag morges. To ganger.
- Norman, gruppen venter på deg. - Jeg går ikke.
Du må det, og hvis du ikke går, -
- må du inn på rommet ditt.
Ok.
Du fikk tydeligvis ikke beskjed, jeg skal skrives ut i dag.
Spør dr. Edwards.
- Ok, da går vi til gruppa. - Ok, takk.
Bra jobba, men nei.
Dårlig idé... Du har tydeligvis ikke peiling på hva som skjer på dette stedet.
Jeg skal skrives ut i dag.
Norman.
Takk og lov. Si det til ham, dr. Edwards.
Han her skjønner ikke at jeg skal dra.
Jeg må dra. Du vet sannheten nå. Jeg må være hjemme.
Jeg må hjelpe moren min gjennom dette.
Ok, la oss sette oss.
Sikkert at dette er ok?
Det var mange trapper for å komme opp hit.
De sa jeg bør trene beina så ofte jeg kan.
Angivelig hindrer det blodpropp.
Flott, enda en ting å bekymre seg for.
- Røyk? - Kanskje senere.
Luften kjennes så deilig.
Hva er det?
Det fins et sykehus i Seattle.
De er de beste på respirasjon i hele landet.
Faren min vil bare at jeg skal få de beste mulighetene.
Så du flytter dit?
Ser sånn ut.
Jeg har lyst til å studere, og jeg kan gjøre det der.
Høres smart ut at du flytter dit, helt klart.
Ja.
Så skulle du ville flytte dit sammen med oss?
Seriøst?
Jeg vet det er en stor ting å be om.
Og hvis du ikke vil bryte opp -
- for noen du har vært sammen med noen få uker, -
- og ikke engang vært ordentlig sammen med, -
- forstår jeg det fullt og helt.
Men jeg hadde håpet at det kanskje var -
- noe du ville vurdere.
Hvis du vil at jeg skal bli med, blir jeg med.
Er det sant?
Ja.
Folk kan komme med anklager i terapi -
- som de tror er sanne, men som ikke er det.
Klart, men det jeg sa, er sant.
Og jeg har rapportert til de lokale myndighetene.
De ser på saken. Det vil ta noe tid.
De kommer tilbake til meg, men i mellomtiden er du under mitt ansvar.
Og vi bør ganske enkelt fortsette å gjøre jobben du er her for å gjøre.
Du tror meg ikke.
Jeg tror at du tror på det.
Det må etterforskes utenfor denne institusjonen, ikke min jobb.
Min jobb er å hjelpe deg.
Forstår du det?
Jeg forstår at det ikke fins noen her som jeg kan stole på.
Hvor skal du?
Jeg skal gå og snakke om følelsene mine i gruppe.
- Hvor skal du? - Ut.
Gårdsplassen for pasienter er utenfor spisesalen.
- Du kan gå ut der. - Jeg vil gå ut her.
- Beklager. - Du kan ikke bare si nei.
Jeg går ut den døra der.
Det er greit. Jeg skal snakke med ham.
Ikke hers med Luther. Han er en bra mann.
- Ikke fortell meg hva jeg skal gjøre. - Ok. Hei, hør på meg.
Hvis du vil stikke av, ikke gå til inngangen -
- og plag vakten, ok?
De doper deg og spenner deg fast innen en halvtime.
Du må være smart.
Jeg vil ikke være her. Hæler det ikke.
- Hva vet du om det? - Ok.
Jeg har stukket av tusen ganger, ok?
Halvparten av sikkerhetstiltakene er her på grunn av meg.
Jeg har planlagt en tur til.
Vi kan dra i natt, hvis du vil.
Se på deg.
Dette er fantastisk.
Takk.
Og takk for at du gjør Dylan så lykkelig.
Hvor kom alt det fra?
Jeg vet ikke. Det er så rart.
Det var som vi endelig så hverandre en dag.
Ja.
Tror du Norman vil forstå? Jeg vet han har vært gjennom mye.
Dylan har holdt meg oppdatert.
Jeg tror de kan hjelpe ham der, og i det minste er han trygg.
- Ja, du gjør det rette. - Jeg vet det. Jeg håper det.
Det føles ikke riktig. Det er skremmende og grusomt.
Kanskje du trenger å gi litt slipp.
Dere har alltid vært så nære.
Kanskje dette er din sjanse til å være litt på egen hånd -
- og bare tenke på deg selv for en stund.
Rebecca. Vi må snakke sammen.
Flørter ikke... Men dette er VIKTIG.
Jeg fikk tekstmeldingen din. Hva er det?
Jeg skal stille deg et direkte spørsmål.
Drepte du Bob Paris?
Ok, jeg har ikke tenkt å svare på det der.
Hva er det? Hva er det du pønsker på?
Ok, hør her.
Jeg vet at du ba meg la det ligge, -
- men tre millioner dollar -
- ligger i en bankboks som Bob bare forlot.
Ingen vet om pengene, -
- for jeg vasket dem for ham.
Boksen står i falskt navn.
Hvorfor forteller du meg dette? Hvorfor ikke bare ta pengene?
Jeg kan ikke.
Bankboksene har to nøkler.
Banken -
- har én.
Og leieren av boksen har den andre.
Jeg antar at Bob ikke har den nøkkelen lenger.
Jeg tror den som drepte ham har den.
Vi burde ikke snakke om dette.
Hør her, jeg visste ikke hva jeg begikk meg ut på med Bob.
Det var gøy, men nå er han borte.
Disse pengene kunne bli svært nyttige -
- for oss begge.
Jeg har ikke nøkkelen.
Forresten, jeg trenger å åpne en konto -
- sammen med kona mi, så om du kunne sende meg skjemaene?
Hun heter Norma Louise Bates, B-A-T-E-S.
Ja, jeg vet hvordan en staver Bates.
Ha en fin dag.
Ok. Takk.
Norma?
Ro deg ned.
Tvangslidelse. Stoppet til doen hans.
Ikke noe å være redd for.
Si at han skal slutte å skrike.
Dekk for meg.
Kom igjen.
DYTT FOR Å ÅPNE - ALARM VIL GÅ AV
Kom igjen!
Ok.
Her.
Kom igjen.
Ja! Vi er fri.
Vi er fri, baby.
Innkommende samtale... Ukjent nummer.
Svar - Avvis.
Ja, Romero.
Dette er spesialagent Howard Collins ved DEA.
Jeg følger opp Bob Paris-saken, -
- og agent Babbitt mente du kanskje kunne hjelpe.
- Ja, jeg fortalte henne alt jeg vet. - Jeg forstår.
Som i alle slike saker, fulgte vi pengene, -
- og har grunn til å tro at Bob hvitvasket kontanter.
Vi tror han gjorde det via den lokale banken,
White Pine Bay føderale.
Har dere bevis for det?
Bare kikker på det foreløpig.
Kjenner du Rebecca Hamilton?
Ja. Hun er banksjef.
Hvor godt kjenner du henne?
Ikke så godt...
Jeg har konto der. Det er den eneste banken i byen.
Selvsagt. Men kjenner du henne personlig?
Nei, bare gjennom banksaker.
Jeg har kontoer der.
Hvordan det?
Ville du ha noen grunn til å mistenke henne for hvitvasking?
Aldri hatt grunn til å mistenke henne for noe, -
- men tror du hun er involvert?
Vi tror hun hadde et personlig forhold til Bob Paris.
Vi har nettopp begynt å se på dette.
Jeg forstår. Selvsagt.
Vel, si ifra om jeg kan være til hjelp.
Takk skal du ha, sheriff.
Hei!
Nesten.
Sikker på at dette er trygt?
Å kjøre med en fremmed?
Vi er de gærne, ikke sant?
Du er vittig.
Jeg har aldri gjort det før.
Jeg vedder på at det er mange ting -
- du aldri har gjort før.
Det er i ferd med å endre seg.
Ja.
Hvor skal vi, sånn helt nøyaktig?
Jeg vil at du gjør meg en tjeneste, ok?
Ikke drep moroa, kompis. Det er utakknemlig.
Kom igjen.
Kom igjen!
Tapere!
Så du hvordan de så på oss? Jeg hater det.
- Hvor lenge har du vært på Pineview? - Rundt fire år.
Lagt inn på grunn av B-ene.
Bipolar, borderline...
Jeg er der egentlig fordi familien min ikke vil ha meg i nærheten.
De er alle musikere, veldig fine, siviliserte.
Jeg passer ikke inn. Jeg opprører dem.
Kom igjen!
Dra deg, din dritt!
Jeg kan ikke skjønne hvorfor de skulle syns det.
Hei, ikke vær bekymret.
- Vi kommer oss dit, ok? - Ja.
Ja, jeg bare...
Kanskje vi skulle revurdere planen. Dra et annet sted.
Når foreldrene mine kommer på besøk, -
- gir de meg penger så de kan føle seg bedre -
- for å ha låst meg inne i det hølet, ok?
Så i kveld skal vi ha en utrolig opplevelse, -
- og ingenting skal stoppe oss.
- Oppfattet? - Ja.
Ja! Kom. Hva sa jeg?
Kom igjen.
Ok!
XXX LIVE STRIPTEASE
Kom.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Ha det gøy. - Takk.
Kom igjen. Kommer du?
Strippere.
Kjenner du det?
Vet du hva den følelsen er?
Frihet.
Ja, kom igjen.
Ta den av!
Hallo.
Hei, her borte! Hei!
Jeg tror hun liker deg, kompis.
Hei.
Jeg heter Chantel. Hva heter dere?
Jeg er dr. Gregg Edwards.
Norman.
Jeg vil ha en dans. Nå.
Jeg stikker bort til VIP-loungen, ok?
Ha det gøy, ja?
Mamma, se på den!
Kjøp sukkerspinn!
Kjøp lysparaplyer her.
Lysparaply.
Kom og test kreftene dine!
Se hva jeg fikk!
Unnskyld. Fint å se dere. Ser dere om litt.
- Takk. - Mange takk.
Du er vakker.
Jeg trodde ikke du kom.
Jeg hørte de hadde funnelkake.
Kom, mrs. Sheriff. Jeg ordner kake.
- Her har du. - Takk.
Vent.
Kan jeg få to? Takk, kompis.
Det var godt.
Jeg har aldri drukket toddy. Hva er det i den?
Jeg vet ikke helt... Kanel. Whisky?
- Mest whisky. - Jeg liker whisky.
Sheriff, de vil ha et bilde.
Greit.
- Straks tilbake. - Ok, superstjerne.
Norma Bates?
Ja?
Rebecca Hamilton.
Jeg jobber i banken.
Hvordan kjenner du meg?
Jeg gjør ikke det. Jeg kjenner Alex.
Vel, teknisk sett er jeg bankieren hans.
Det gjør deg vel til min bankier også, da.
Ok, takker så mye. Unnskyld meg.
Vel, uansett, jeg håper dere to har det godt sammen.
- Takk skal du ha. - Hei, Rebecca.
Jeg hilste nettopp på bruden din.
Bra. Jeg er glad dere to har møttes.
Det er noen banksaker vi bør snakke om senere.
Ok. Vel, du vet hvor du finner meg.
Fotografen vil ha et bilde av oss sammen.
Klart. Hyggelig å hilse på deg.
Gleden var på min side.
- Bare et kjapt bilde, ok? - Ja. Takk.
Ja.
Så, hvem er Rebecca?
Bare noen jeg kjente før jeg traff deg.
Husker du da vi møttes første gangen på verandaen på motellet den kvelden?
Ja, hjertet mitt stoppet, -
- fordi jeg trodde du skulle arrestere meg.
Nei, jeg mistet den sjansen.
Vel, det ordnet seg til slutt?
Alt tatt i betraktning?
Syns du det?
Tror du at alt ordner seg?
På en måte. Ja, det gjør jeg.
Jeg er Athena.
Vennen din er fortsatt i VIP-loungen med Chantel.
Han har det nok gøy.
Jeg antar det.
Hva er VIP-loungen?
Private rom, bare du og jeg.
Hva skjer der?
Alt du vil.
Så...
Vent.
Hvordan har du det?
Fint.
Er alt i orden? Hallo?
Du presser på beina mine. Slutt.
Klart.
Ta på deg BH-en, for guds skyld.
Dette er ikke et sted for Norman.
Han skulle ikke holde på med sånt...
Dette er ikke sånt han liker.
Hva liker Norman?
Jeg er klar for alt.
Alt som du eller Norman vil prøve, -
- kan vi gjøre.
Ok, hva mener du?
Her fins det ingen som dømmer.
Ingen regler.
Du kan få alt du ønsker deg.
Rollespill?
Spanking?
Kle deg ut, vennen min?
Ta på deg klær?
Du er pen.
- Du vet det, ikke sant? - Ja, jeg vet det.
Norman!
- Hva faen? - Norman!
Ro deg ned eller vi kaster deg ut.
Ikke ta på meg!
Jeg ser bare etter vennen min!
Hold kjeft, ellers smeller det.
- Hei, Norman! - Du skal ut.
Prøver bare å finne vennen min!
- Du må gå nå! - Hei!
Jeg har lett etter deg! Jeg fikk helt hetta. Hvor har du vært?
- Alt er bra, Julian. - Nei, alt er ikke bra.
Disse folka er drittsekker. De skjønner ikke.
- Nå holder det. - Slipp meg!
Herregud, Julian!
Hei!
Hei, du!
Slipp ham.
La ham være.
Jeg vil se deg.
Gud.
Hvem ville gjøre noe sånt?
Det er ok.
Norman?
Dr. Edwards.
Hvordan har du det?
Greit.
Hvor er Julian?
Han er på sykehuset.
Han har et brukket ribbein. Han fikk seg en smell.
Han var ikke så heldig som deg.
Hvor er jeg?
Utenfor en klubb som heter The Landing Strip.
Dere kom hit tidligere i kveld.
Dere begynte å slåss med utkasterne.
Skjedde det noe fælt?
Jeg tror ingen andre ble skadet bortsett dere to, -
- hvis det er det du mener.
Jeg skal finne en betjent og be ham fjerne de håndjernene.
Det trengs ikke.
Så tar jeg deg med tilbake til Pineview, men vi skal snakke sammen.
Greit.
Kanskje Julian sa det, -
- men dette er ikke første gangen han har stukket av.
Han vil ikke egentlig komme seg vekk. Han vil at vi skal komme og hente ham.
Det er hele poenget.
Å få oss til å jakte på ham, får ham til å føle at noen bryr seg.
Jeg har prøvd å hjelpe ham i årevis, -
- men jeg har ikke kommet særlig langt.
Han lar meg ikke.
Er det sånn med deg?
Jeg vet du ikke tar medisinene dine.
Er du fast bestemt på å stå imot alt vi gjør?
Fordi da kan jeg ikke hjelpe deg.
Moren min...
Hva med henne?
Drepte hun noen?
Jeg har ikke hørt noe fra sheriffen, -
- men jeg ville blitt overrasket om hun hadde det.
Hva tror du?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke -
- hvordan jeg kom hit -
- eller hva som skjedde før det.
Jeg bare...
Jeg bare forsvinner og...
Og kanskje det er fordi jeg er gal eller noe.
Jeg vet ikke, -
- men jeg kan ikke gjøre dette mer, for jeg er sliten og redd.
Jeg er så redd, og jeg stoler ikke på det jeg tror er sant.
Så hvis du kan hjelpe meg, så ja, vær så snill.
Vær så snill, jeg skal gjøre alt du sier.
Vær så snill, hjelp meg.
Vær så snill.
Team Wild Animals
Udgivet på: www.HoundDawgs.org
Norwegian